Tidigare...
Hej, Nashville. Jag heter Twig Wysecki.
Jag är killen som håller i Jonah Fords öl.
Min pappa är sträng och din är aggressiv.
- Det känns inte rätt. - Jag kan dämpa mig.
Det kan bli ganska rörigt.
- Det är helt ledigt. - Inte med dig, Gunnar.
Programmet är i Bolivia.
Det är Juliette. Lämna ett meddelande.
- Vad pågår här...? Jag hjälper dig. - Tack.
- Herregud! - Jag vet.
Ska du vara borta i tre dagar eller tre veckor?
- Jag älskar dig. - Jag älskar dig.
- Får jag bara säga... - Nej.
- Vet du vad jag tänker säga? - Jag vet att det är om Jonah.
Ska jag skita i konserten i kväll?
Jag är inte orolig över konserten utan över tre dar i Miami.
- Jag kan vara förkläde. - Jag är vuxen.
Det har jag inte glömt, även om jag vill det ibland.
- Jag älskar dig. - Och jag dig.
- Jag älskar dig, Daphne. - Jag älskar dig.
Nu räcker det med flingor. Gå och klä på dig.
- Jag älskar dig. - Ja...
- Hej. - Hej. Ringer jag olägligt?
Jag har två tonårsdöttrar. Läget?
Jag ville bara varna dig om att Brad kommer på öppet hus i kväll.
Antagligen med sin nya hustru.
- Det är ju hans sons skola. - Ja, jag vet att det är dumt.
Jag ville bara att vi inte gör nåt som provocerar honom.
Som att ge dig en klapp på rumpan?
- Det borde du nog inte göra. - Det ska jag inte göra.
Jake! Ägg!
- Jag menar allvar. - Ja, ma'am.
Mina herrar och min dam, jag tror att vi har något här.
Ursäkta mig. Bucky?
Under min andra kopp kaffe i morse -
- hade jag fått tre samtal om ert band.
- Jag sätter dig på högtalaren. - Nej, Gunnar...
- Du snackar med bandet. - Hej, Bucky!
Jag skulle just säga att ett antal reportrar vill intervjua Alannah.
- Vad vill de? - De verkar tycka att du är speciell.
- Det har bara varit två spelningar. - Det måste vara rekord.
- Ibland har man det bara. - Gör intervjuerna.
Ni gav mig en chans när jag inte ens fick spela på Nashville Scene.
De får prata med oss alla eller ingen av oss.
- Hej! Du kom. - Hej.
Ska ni hjälpa henne med väskorna eller?
Det här huset är fantastiskt.
Nu är det dubbelt så fantastiskt.
Ursäkta, turturduvor. Men vi måste till soundchecken på en gång.
- Okej. - Det gäller oss alla.
Tack. Vad ska Daphne sjunga i kväll?
Hon ska sjunga en jättefin låt som hon har skrivit.
- Vad ska Jake göra? - Ingen aning. Jag har inte fått...
...komma i närheten av hans rum på tre dagar.
Välkomna till öppet hus på Langhorne Academy.
- Vänta med applåderna tills efteråt. - Det kommer att gå bra.
Mina damer och herrar, Daphne Conrad.
Mina damer och herrar, Jake Maitland.
Det är här mamma har varit. Det heter Bolivia.
Och vi är här.
Nu är mamma hemma!
Vill du hålla i blommorna?
Vill du ge dem till mamma?
Håll ögonen öppna efter mamma. Här kommer hon.
- Hej, Bill. Var är hon? - Jag har ingen aning.
- De ringde om att hon inte kommer. - Ingen har ringt mig.
Det måste ha skett något slags missförstånd.
Hon svarar inte. Vem ska jag ringa?
Jag ska se vad jag kan göra.
Varför stannade hon kvar där utan att ringa?
Håll dig lugn. Jag ringer tillbaka när jag hör något.
Okej, hej då.
Hur är det, gumman?
Rörelsen för koherensfilosofi.
Hej, det är Avery Barkley, Juliette Barnes make. Vet du var hon är?
Jag kan inte ge ut någon information om våra medlemmar.
Prata med mig eller med polisen, för efter det här ringer jag dem.
Jag kan försäkra er om att ms Barnes är trygg.
Får jag prata med henne?
Ms Barnes kan kontakta er när hon vill.
Varför har hon inte gjort det, då? Låt mig prata med henne nu!
Ms Barnes kan kontakta er när hon vill.
Du sa ju precis det!
- Där är de. - Ni var jättebra!
- Du var så bra. - Jag är så stolt över dig!
Det där var så häftigt.
- Var har du lärt dig det? - Genom YouTube mest.
Är det inte Nashvilles nya favoritpar?
Du gjorde verkligen vad det nu är du gör däruppe.
- Det kallas väl "spoken word"? - Daphne.
Brad Maitland. Jag är bråkstakens far.
Ditt uppträdande berörde mig. Min fru var så rörd till tårar.
Din styvfar låter dig spela i aulan när du förtjänar en riktig scen.
- Du inser väl att hon är en stjärna? - Om hon vill det, så.
Jag, å andra sidan, vet inte vad jag ska göra med den här unika talangen.
Jag tycker att han var fantastisk!
Ni kanske kan bli en duo. Nej, du har ju slutat uppträda.
Ha en bra helg. Och du... en stjärna.
Vänta lite. Ta-da!
- En djupfryst våffla. - Nu är den tinad.
- Utan sirap? - Är du en kritiker?
- Smaka och håll tyst. - Okej.
- Wow! - I klentrogne.
För tre månader hade jag aldrig trott att jag skulle vara med nån som du.
Nån som jag. Vad betyder det?
- Vad tänker du på just nu? - Att jag är hungrig.
- Vad mer? - Att jag kommer att bli törstig.
Vi har haft en fantastisk kväll. Vi äter djupfrysta våfflor i sängen.
- Det är väl ganska fantastiskt? - Bra.
- Vad vill du att jag ska säga? - Jag vet inte. Det är bara...
Det verkar kvitta för dig.
- Vad vill du, Gunnar Scott? - Jag vet inte. Jag vill...
- ...lära känna dig bättre. - Jag är som en öppen bok.
- Varför bandet? - Jag vill sjunga.
- Varför vill du sjunga? - Jag slipper prata, som vi gör nu.
Räddad av gonggongen.
Du är väldigt stilig. Vet du det?
Det är mitt ex.
Ett ögonblick.
- Det kommer att bli galet i kväll. - Hur klarar du av det här?
Jag märker det inte ens längre.
Okej...
Eller hur...
Hallå!
Toyota vill gärna ha tillbaka bilen i ett stycke.
Nästa låt är en ny låt som kräver en speciell gäst.
Det är så irriterande. Hur kan hon bara lämna oss igen?
Jag vill inte belasta dig.
Lägg av. Du är orolig och jag sa att du inte skulle vara det.
- Kan jag göra nåt? - Jag vet inte.
Kan nån göra nåt? Jag kan inte ringa CIA och be dem kidnappa henne.
Det kan vara värt ett försök.
Hon kommer hem när hon vill, som vanligt.
Hej.
- Hur är det med Juliette? - Är hon jetlaggad?
Hon beslöt sig för att stanna några dagar till.
Alannah, du är okänd i branschen. Vart kommer du ifrån?
Oregon, men jag flängde runt lite innan jag hittade till Nashville.
- Flängde runt? - Jag liftade med bilar och tåg.
Hur hade dessa herrar turen att hitta dig?
Det var jag som hade tur.
Tack. Vi är glada att få lite publicitet för vårt lilla experiment.
Jag gillar inte killen.
Men när Brad Maitland ringer och har hittat nästa stjärnskott lyssnar jag.
Hej då.
Det är inte hennes fel att Brad ringde reportrar.
Dessutom skötte hon sig bra.
Vi kan väl prata om nåt annat än Alannah?
Det är bra för våra egon att få sig en törn.
- Det är bra publicitet för bandet. - Där har vi problemet. Vilket band?
Vi bildade bandet för att kunna umgås.
Vi skulle ha kul och göra musik på våra egna villkor.
Det skulle inte bli kommersiellt.
Sen tog vi in Alannah och nu blir hela grejen...
...precis det vi inte ville.
- Ett framgångsrikt band. - Ett jobb.
Det är inget av det än.
Du har kompromissat, så Schweiz här kan väl säga sin sak.
Jag håller med Will. Vi måste vara ärliga mot oss själva.
Men när man ramlar på en talang som Alannah, vem vet?
Det här kanske kan bli nåt speciellt.
Jag trodde att vi redan hade något speciellt.
Okänt nummer: Reportrar är bara början. Vi borde prata. Brad.
Ge mig en dag ledigt.
- Kaffe? Det är nybryggt. - Visst. Tack.
Du behöver inte viska. Han kan sova sig igenom vadsomhelst.
10 000 skrikande tonårstjejer kan inte väcka honom, så oroa dig inte.
- Dan! Han hör ingenting. - Skämtar du?
Jag har en fråga till dig.
- Har du varit i Denver? - Ja, mamma hade en konsert där.
Du ska säga nej, så att jag kan säga: "Då tar jag Denver till dig."
- Jag gör Denver-omelett. - Jag har inte varit där.
Det var ett skämt. Bra! Jag tar Denver till dig.
- Läget? - God morgon.
- Har du sovit gott? - Som ett barn.
- Jag vill åka vattenskoter i dag. - Det borde du göra.
- Vad då? - Det är rätt grymt.
Richard Linklater vill ha med mig i sin nästa film.
Men då måste jag flyga till Austin nu och läsa för honom.
Det är ju helt fantastiskt.
- Ska vi åka till flygplatsen ihop? - Du stannar här med killarna.
- Twig ser till att de beter sig. - Ja, absolut.
Vi behöver inte honom. Låt losern åka och jobba.
Se på mig. Jag ska få den här rollen.
Och du ska få en solbränna.
- Jag kommer tillbaka i morgon. - Jag hatar dig.
Jag hatar mig själv. Förlåt.
- Jag ska packa. - Okej.
- Läser du fortfarande den boken? - Jag absorberar den.
- Countrymusikens... - Vad var det?
Nån countrymusiktävling.
- Ungefär som "Idol"? - Jag antar det.
- "Nashvilles Nästa Countrystjärna". - Det är Brads grej.
- Bra att du inte är inblandad. - Varför?
Du behöver inte det för att visa upp din talang.
För att jag sjunger i skolkören?
Du vet väl att vi har stora planer för dig så fort du är redo?
Du kommer att få en kometkarriär.
- Tjenare, polar'n. - Hej på dig med.
- Killkväll, du och jag. - Var är Alannah?
Skulle inte pizza och öl vara mitt förstahandsval för kvällen?
Hon skulle bara äta middag. Tar det fyra timmar?
Du är vän med dina ex och jag är vän med mina ex.
Som du äter middag med i fyra timmar? Jag ringer henne.
- Du sa att det inte var en relation. - Det är det inte.
- Ni har haft sex två gånger. - Tre.
Inget blir bättre av att du ringer henne nu, tro mig.
Du har rätt. Jag är bara paranoid.
- Men ett samtal är ingen stor grej. - Gör som du vill.
- Hur är det? - Intressant fråga.
Min fru, exfru, modern till mitt barn och skälet till att jag andas -
- svarar inte när jag ringer.
Hade hon inte förlängt resan?
Jag vet inte. Jag får inte tag på henne.
Jag vet inte vem hon är med, när eller om hon kommer tillbaka.
Det är galet till och med för Juliette.
- Vad ska du göra? - Vad kan jag göra?
- Du är så dålig på det här spelet. - Jag fattar inte spel där man slåss.
Det handlar om reaktionsförmåga och skicklighet.
Då förblir jag betänksam och klumpig.
- Titta vad vi har. - Vad har ni?
- Man kan säga att de är magiska. - Jag hoppar över det.
Då kan du vara ordningsvakt, då.
- Du då, Twiggle? - Nej, jag fokuserar på kortspelet.
Vilken mes du är. Titta, det är inget märkvärdigt.
Kom igen, Twiggy. Det är helt naturligt.
Det är arsenik också. Ska vi testa lite sånt också?
Han har aldrig testat förr.
Du är som en dålig skådis som spelar mobbare i en 80-talsfilm.
Du vet inte vad du tycker innan du testar.
- Gör det inte, Twig. - Det ska jag inte.
Gör det inte, Twig.
Twiggy, Twiggy...
- Twiggy, Twiggy... - Vet ni vad? Okej.
Twig gjorde det! Twig gjorde det!
- Twig gjorde det. - Lägg av.
- Mer blues? - Tjenare.
- Hur är det med mitt favoritband? - Bara bra.
- Är vi en man kort? - Han dyker snart upp.
- Kan jag stjäla honom en snabbis? - Visst.
Vad gjorde du i går kväll?
- Jag sa ju att jag var med mitt ex. - Hela kvällen?
Det angår väl inte dig.
Du ville ju inte ha nåt seriöst.
Ja, det sa jag visst.
Så det finns inget att oroa sig för, eller hur?
- Låg du med honom? - Ursäkta mig?
- Låg du med honom? - Det behöver jag inte svara på.
För sådana frågor hör inte hemma i sådana här relationer.
Vad är det här för slags relation?
Jag gick med i bandet för att det får jag att känna mig fri.
Stå med en mick och sjunga.
Om din svartsjuka kommer i vägen för det -
- kanske jag får göra det nån annanstans.
Du måste hitta en hobby, Gunnar.
Tror du att de har nån whisky här?
- Ett tag verkade hon göra framsteg. - Det var då, det.
Du vet att hon är där, men hon vill bara inte prata med dig?
Jag älskar henne, men hur kan jag tillåta det här igen?
Om du är trött på att vänta, åk och hämta henne.
Ska jag bara ta ett flyg till Bolivia?
- Ni har ju ett jetplan. - Ja.
Hej. Är ni redo att repa, eller?
Jag ser konturen av din skalle.
- Jag har sett dig i en serietidning. - Kan du...
Twig?
Twig? Hur är det?
- Vad är det med honom? - Ingenting. Han bara trippar.
- Vad är det som är så roligt? - Är du dum?
Sluta skratta.
Jag ber er att sluta skratta!
Sluta! Jag ber er att sluta skratta!
- Vad ska vi göra? - Ingenting. Det är bra med honom.
Jag gillar inte det här.
- Ta det bara lugnt. - Du förstör för alla andra.
Sluta! Det är ingen fara, Twig. Följ med mig.
Andas bara med mig. Andas in...
Och ut.
- Känns det bättre? - Nej.
- Det går över snart. - När?
- Om tre-fyra timmar. - Herregud.
Det är ingen fara. Jag är här med dig hela tiden.
Okej, tack.
Andas in... och ut.
- Hej! - Hej, själv.
Vi är sena. Ska vi ta nåt på vägen?
Jag är inte alls klar. Blir makaroner med ostsås bra till middag?
Det var det enda jag åt de två första åren i stan.
- Jake, maten är klar! - Jag är här.
Din pappa ringde precis och sa att en Uber hämtar dig alldeles strax.
- Har du packat? - Nej.
Inte? Men jag bad ju dig... Jag packar, så äter du.
- Kan du...? - Javisst, jag serverar.
Okej, kom och hämta.
- Ditt uppträdande var jättebra. - Tycker du?
Du sa att det var "speciellt". Jag trodde att du avskydde det.
Nej, det betydde att det var speciellt. Det var toppen.
Jag är inte tillräckligt smart eller cool för att förstå det -
- men orden du sa och meningen bakom dem gick rakt in.
Min pappa var en riktig hårding.
Han sa att jag aldrig skulle slå igenom som musiker.
Det värsta var att jag trodde på honom.
Jag lät honom påverka mig så mycket att jag ärvde hans värsta sidor.
Jag föll i hans fälla. Det tog lång tid innan jag insåg att han hade fel.
Jag var värd något.
Häromkvällen visade ditt arbete uppriktighet.
Du känner starkt. Det kan vara tufft, men...
Det är värt det.
Det är en gåva.
Fortsätt med det du gör.
Jag älskar dig, hjärtat.
- Vi ses. - Det ser jag fram emot.
Vi måste skynda oss, annars missar vi spelningen.
Vi kommer att missa spelningen.
Hej.
- Hur känns det? - Jag har bara total panik.
- Så det börjar nog bli bättre. - Bra.
Ledsen att du var tvungen att se mig så.
Det står att ångest är vanligt. Särskilt om man redan är orolig.
Konstigt, jag oroar mig aldrig för nåt.
Herregud, du är fortfarande orange här.
Jag står inte ut med att inte ha kontroll.
Jag skulle vilja släppa taget och inte oroa mig.
Men då oroar jag mig för att ingen tar ansvar.
- Äldsta barnet? - Ja, men jag är också...
Alla vet att jag har två pappor och en död mamma.
- Vad är din bakgrund? - Jag beklagar angående din mamma.
- Min mamma lever typ. - Vad menar du?
Hon har alltid haft problem.
Efter att min pappa stack blev hon väldigt deprimerad -
- och var ganska värdelös som förälder.
Så jag fick ta hand om min bror och syster.
Hon var alltid orolig för att socialtjänsten skulle ta oss.
- Så hon la ansvaret på mig. - Det är så orättvist.
- Jag blev bra på det jag gör nu. - Som vad då?
Lösa logistiken med gänget och se hur producenterna jobbar.
- Vill du producera? - Jag gör fåniga grejer på min laptop.
- Visa mig dina fåniga grejer. - Eller hur...
När jag gör nåt som inte suger hör jag av mig.
Tack, Nashville! God kväll!
- Bra spelning, hör ni. Vi ses. - Okej. Hej då.
Nu går hon igen. Hem, till sitt ex eller på rave, vem vet?
Eller snarare: Vem bryr sig?
- Var det nödvändigt? - Ja, det tycker jag.
Jag är peppad efter spelningen och ditt tjurande förstör.
Klart att du hade en bra spelning, du stal ju Alannahs rampljus.
- Jaså? Hon stal bandets rampljus. - Vi tar inte den här diskussionen nu.
- Hon är ju bra för bandet. - Vi var bra utan henne.
- Jag vet nog vad det här handlar om. - Vad handlar det om?
Du är rädd att förknippas med gay-cowboyen.
Att det ska bli countryversionen av Village People.
- Är du helt galen? - Hör ni!
Jag kan inte ta det här nu.
Min fru är borta. Jag flyger till Bolivia i morgon.
Med lite tur är jag tillbaka om 48 timmar med Juliette.
Hej. Jag söker Juliette Barnes.
- Jag ser inget inbokat besök. - Hon är min fru.
Det här är ett privat campus. Ni får inte komma in.
- Ta ut henne hit, då? - Utan ett inbokat besök?
- Ni måste boka in ett besök... - Lyssna på mig!
Jag ska träffa min fru. Jag går inte härifrån.
Ursäkta mig.
Jag heter Avery Barkley.
- Hej. - God morgon.
- Det är faktiskt eftermiddag. - Ja, du har rätt.
Jag är ledsen över i går kväll.
- Det var inte så coolt. - Var inte det.
Jag föredrar att hänga på badrumsgolv på lördagskvällar.
Du var söt när du hade panik.
Vet du vad?
- Nästa gång ringer jag dig. - Fantastiskt.
Jag har inte ens ditt nummer.
- Hej! - Du är tillbaka. Hur var det?
- Fick du rollen? - Jag vet inte. Förhoppningsvis.
- Hur mår du? Hur har din dag varit? - Bra.
Jag är sur att jag missade helgen med dig.
Det kommer fler helger. Du missade inte mycket.
- Jag ska gottgöra dig? - Jaså?
- Säg ett land, så åker vi dit. - Du är så fånig.
- Vad gör du här? - Vad menar du?
I går verkade det som om du var rätt färdig med mig.
Det var dumt.
Följ med honom.
Juliette?
- Varför har du inte svarat i telefon? - Jag kunde inte.
- Har de tagit din telefon? - Nej, det är inget sånt.
Vad är det som pågår? Du är inte dig själv.
Du har rätt. Jag är inte den personen jag var.
Men jag är mer mig själv än nånsin.
Vad betyder det, Juliette?
Det betyder att jag har levt hela mitt liv för andra.
För första gången lever jag på mina egna villkor.
Det har du alltid gjort. Du har struntat i andra.
Du har fel.
Jag behövde folk för mycket. Jag var tvungen att ha kontroll.
Om jag tappade kontrollen var jag rädd att suddas ut.
Okej, då jobbar vi med det.
Du är en del av problemet. Men jag förebrår dig inte.
Du visste inte vad du gjorde, men du tjänade på att jag var så.
- Det är ju vansinne. - Jag visste att du skulle säga så.
Det är därför jag inte kan vara med dig.
Eller gå tillbaka till mitt gamla liv -
- tills jag har fyllt hålet i mitt hjärta på egen hand. Inte utifrån.
Det här stället är dåligt för dig och vi ska åka härifrån. Kom.
- Vi hämtar dina grejer... - Nej!
- Du ska komma hem. - Nej, du lyssnar inte på mig!
Jag kommer inte hem.
- Cadence, då? - Hon kan bo med mig när jag är här.
- Här? Menar du allvar? - Ja.
- Varför skulle det vara konstigt? - Det är inte ett alternativ.
Okej, då pratar jag med henne på FaceTime varje dag.
Jag är hennes mamma och överger henne inte.
- Hon är inte problemet. - Jag är det.
Du är inte problemet. Jag är problemet.
Jag kan inte kommunicera med dig tills jag har ändrat på det.
Juliette, du och jag har gått igenom allt tillsammans.
Jag kom hit för att jag är väldigt orolig för dig.
Jag vill inte förlora dig. Lyssna på mig nu.
Jag älskar dig.
Jag vill att du kommer hem. Följ med mig tillbaka.
Jag har redan bestämt mig.
Text: Maja Falk www.sdimedia.com